В предишните епизоди:
Открих начин да убиваме тези неща.
Трябва да се усъвършенства, но действа.
Гудуедър. - Дошъл е за мен, а не за теб.
Почакай!
Кой е сложил това? - Приятелката ти от магазина?
Бяхме повече от приятелки. - Мъже или жени предпочиташ?
Специалитетът ми са страстните, разрушителни връзки.
Най-хубавите.
Забранено е кацането. Има карантина.
Усетих го, когато беше ранен.
Ще го спра по мои лични причини, които добре знаете.
Кой се е доближил достатъчно, за да го рани?
Трябват ми и човешки ловци. Стига да са ви останали.
Наричали го варваринът-гладиатор.
Воин като който нямало друг.
Несравним в скоростта, силата и свирепостта си.
Той сразявал всеки претендент - човек или звяр.
Малцина издържали по няколко минути срещу него.
Повечето надвивал за секунди.
Моля те.
Смърт! Смърт! Смърт! Смърт! Смърт!
Не аз искам смъртта ти. Иска я твоя собствен вид.
Сенатор, добре запознат с тъмните изкуства
подкрепял варваринът-гладиатор.
Наричат те Нощният демон на Сицилия.
Бил е нужен цял военен отряд, за да те заловят.
Погубил си 20 от войниците.
Искаха ме толкова много. Реших да разбера защо.
Щяха да те разпнат. Игрите те спасиха.
Спасиха ме алчността на управниците и дивашкия нагон на тълпата.
Не искаш храна и пиене.
Интересува те само кръвта на едно животно - човекът.
Кръвта ти е бяла, но все пак издържаш на слънчева светлина.
Ти си мелез - роден от човешка плът и демонска кръв.
Притежаваш божествени сила и издържливост.
Защо не избяга?
Изучавам човешките инстинкти и поведение.
Открих, че ги изучвам най-добре, когато служа на хората.
Ако искаш да научиш повече за истинската природа на човека,
мога да ти предложа най-доброто обучение.
На бойното поле.
Здравей. - Наблюдаваш ме докато спя?
Чаках да се събудиш.
Съжалявам, че не бях с вас снощи.
Просто... Още работя върху някои неща.
Горкият Фицуилям. - Да, много жалко.
Той можеше да ни е полезен.
Не искам да се обличам.
И аз не го искам.
Нямах това предвид. - Сигурна ли си?
От дни нося само три чифта дрехи.
Може би трябва да донеса останалите си неща.
Да, трябва. Донеси всичките си неща.
Да си пренеса вещите.
Това не е ли обвързващо? - Разбира се, че не.
А мебелите? - Твои ли са?
Повечето са на Ники. Платени от щедрата й майка.
Ключът ли е друг? - Не, заключено е отвътре.
Дръпни се.
Не мирише на вампири.
Вампирите не заключват.
Покажи се!
Ники!
Боже мой!
Ти си жива! - Господи! Боже мой!
Добре ли си?
Наред ли е всичко, г-н Палмър? - Съжалявам, бях се замислил.
Денят изглежда прекрасно.
Може по-късно да се поразходя.
Искате ли да ме придружите?
Звучи чудесно.
Г-н Палмър, имам информация за Гудуедър.
Коко, ще ни донесеш ли от чая, който препоръчваш?
Разбира се, г-н Палмър.
Съжалявам, казахте, че искате да ви информирам незабавно.
Какво е станало? - Ливит е мъртъв.
Гудуедър го е застрелял. - Намерили ли са тялото му?
Не, погрижихме се за него. - А биооръжието на Гудуедър?
Взехме го. - Засега. Но може да го направи отново.
Кога ще се погрижите за него? - Изгубихме следите му.
Нямаме представа къде е.
Наред ли е всичко? - Не може да е по-добре.
Имате ли изстуден бърбън? - Имам бърбън, имам и лед.
Чист бърбън. Двоен.
Някои хора обичат да пият по малко и да се наслаждават.
Може би следващия път.
Когато се измъкнахме от магазина, дойдох да те търся.
Не се върнах веднага. Бях уплашена до смърт.
Създанията на бензиностанцията ме оставиха на мира бързо.
Защото не бяха там заради теб.
Търсеха стареца. - Останала си с тях?
Първоначално нямах избор, а след това...
Да, останах с тях.
Присъедини се към борбата. Тя е страшен боец.
А къде беше ти, Ники, през цялото това време?
В килера ли се криеше?
Изкълчих си глезена, докато бягах от онези неща.
Реших, че е счупен и исках да отида в спешното, но ме беше страх.
Оттогава всяка нощ се крия тук.
Толкова се радвам, че си жива.
Чудесно, много трогателно.
Наистина. Но... - Да.
Сетракиян ни чака. - Да.
Каза, че искаш да си вземеш дрехите...
Да се пренесем и двете. Там е много по-сигурно.
Имаме компания.
Ти си момичето от магазина. - Да, аз съм.
Това е съквартирантката ми Ники. Това е Нора, тя е лекар.
Наранила е глезена си. - Докато бягаше.
Къде те боли? - Чакам ви цяла сутрин.
Трябва да тръгваме. - Изчакай ме малко.
Дъч, може ли да поговорим? - После.
Не, сега.
Е?
Какво?
Няма ли да я попиташ за парите, които изчезнаха от апартамента ти?
И за лаптопа. - Сега това е без значение.
Тя е ужасена. Преживяла е много.
Затова ли ми се струва, че нямаш желание да й кажеш за нас?
Опитва да се справи с много неща.
Дай време и на нея, и на мен.
За ти дам време?
За какво?
Трябва да се връщам при нея. - Дъч, Сетракиян има нужда от нас.
Иска да отидем до фабриката, за която спомена Фицуилям.
Не мога да я оставя така.
Нали разбираш?
Да. Добре.
Ти ще се справиш.
Върви. - Разбира се.
Г-н Фет!
Идвам!
"Опитва да се справи с много неща."
С какво? Да опита да излезе от килера?
С изкълчения си глезен?
В момента, романтичните ви терзания нямат никакво значение.
Имаш право.
Имам силно предчувствие. Тук се е случило нещо много лошо.
Да огледаме отблизо. След теб.
Какво търси автобус за слепи деца във фабрика на "Стоунхарт"?
Дано си дошъл подготвен. - Винаги съм готов.
Централа, тук е...
А едрия руснак?
Какво за него? - Каква му е историята?
Няма такава.
Това му е хубавото. Получаваш каквото виждаш.
Къде спите? Къде е..
Добре де.
Д-р Гудуедър, предполагам.
Как мина в столицата?
Успешно, както изглежда.
Познаваме ли се? Струваш ми се позната.
Срещнахте се в магазина.
Аха, бегачката! Добре дошла!
Къде е Фет? - Излезе със Сетракиян.
Зак тук ли е? - Да, в стаята си.
Защо не седнеш, преди да паднеш.
Да, ще е добре да дремна. - Нора спи горе.
Ще се зарадва, че си се прибрал.
Може би е по-добре да ида във вашата стая с Фет.
Тези са мъртви.
Вратовете им са счупени. - Подбирал е от стадото.
Какво е това, масов гроб?
Точно обратното. Люпилня.
Слепи деца.
Това не е хубаво.
Професоре! - Чух го.
Координират действията си. - Господарят.
Да.
Ще продължа да стрелям и дано извадя късмет.
За всеки случай ще запазя последните два куршума.
Хайде, малки маймунки! Елате насам!
Да го направим!
Г-н Фет. - Какво?
Здравейте, професоре.
А като си помисля, че очаквах пътуване с кола.
Перспективата, Коко, е трудна за постигане, но е важна за успеха.
Никога не съм била толкова високо над града.
Извинете, но трябва да ви питам.
Шефът на охраната ви спомена д-р Гудуедър.
Опозореният епидемиолог от ЦКБ. Да.
Явно е успял да стигне до Вашингтон
и е убил трима души, включително бившият му шеф - д-р Евърет Барнс.
Евърет беше мой близък приятел.
Джошуа ми донесе новината.
Съжалявам. - Истинска трагедия.
Колкото и да е ужасна тази напаст за Ню Йорк,
трябва да говорим за възстановяването.
Да вземем за пример парка Йелоустоун.
Голяма част от него изгоря в пожар.
Десет години по-късно природата се бе възстановила.
И макар никой да не е искал подобно бедствие,
самодоволството е врагът на империите. Попитай римляните за това.
Древните ми казаха вашето име, професор Сетракиян.
Проследих ви дотук. - Но кой си ти?
Казвам се Куинлан.
Двамата имаме нещо общо.
Какво? - Преследваме Господаря.
Познаваш Древните? - Какви са тия Древни?
И какво е този тип?
Ако стреляш към мен, ще дойда и ще те разполовя.
Виждам, че отдавна преследваш Господаря.
През по-голямата част от живота ми. А ти?
През целия си живот.
От тук ли сте?
Този дом е изоставен.
Цялото село също.
Прокълнато е. Първо бяха децата.
Взимаха ги нощем, докато спяха.
На следващата нощ се връщаха, за да вземат роднините си.
Скоро здравите побягнаха, за да се спасят.
Духовете все още идват, когато падне мрак.
Гигантът от замъка още ли е там?
Знаете тази история? - Тя ме доведе тук.
Но се боя, че съм закъснял.
Значи сега си "Сарду"?
Новото ти тяло няма нужда от този хубав бастун.
Знаел си, че ще чуя историята
за обладания гигант и ще дойда за теб.
Предполагам затова си оставил тези тук.
За да се подиграеш с мен.
Но това ми показва и още нещо...
Страхът ти.
Познаваш този бастун. Легендата за Сарду.
Бастунът доказва, че не е легенда.
Няма митове, професоре. Само преувеличения.
Или скрити истини, като Древните. Какво ти казаха те?
Че един смъртен
е успял да открие и нарани Господаря.
През годините той е приемал много форми, но винаги по свой избор.
Никой не е успявал да го принуди да се промени.
Досега.
Приел е нова форма?
Но първата ви победа е нищо, в сравнение с нещо друго.
Какво?
Доведохте ме до леговището му.
До кое?
Тук?
Какво стана току-що? - Той е в тази сграда!
Схванах, но какво беше това?
Не можем да позволим да избяга. Трябва да срутим сградата върху него.
Можем да го направим, но ще стане голяма каша.
А митичния ни приятел?
Нищо не е по-важно от унищожаването на Господаря! Върви!
Не изоставай.
Защо не ме събуди?
Господи!
Какво стана?
Кели ни доближи.
Сетракиян смята, че Господаря я е направил от по-висшите стригои.
Господи. - Сигурна съм, че Зак я видя.
Трябва да говориш с него.
Може да не я е видял. - Не омаловажавай положението.
За малко да ни хванат. Тя няма да спре.
Съжалявам. Трябваше да бъда до Зак.
Просто... Изглеждаше, че всичко се нарежда.
И след това всичко ми бе отнето.
Направи го Елдрич Палмър. - Сигурен ли си?
Изпрати да убият Роб.
През цялото време е пет крачки пред нас.
От самолета, та чак досега.
Не ни е победил.
Ще направим още от биооръжието. Ще го направим по-смъртоносно.
Съжалявам, но оптимизмът ми се изчерпи.
Ей, какво правиш? - Можете ли да вдигнете тревога?
Да. - Направете го тогава.
Някой се обади, че имало бомба. - Кой?
Аз!
При нас има ненормалник с торба пълна с динамит! Евакуирайте хората!
Какво си сега?
Очаквах те.
Добре дошъл в новия свят.
Виждам, че не си имал време да подготвиш новото си тяло.
Избрах го заради верността му.
Нещо, което ти не разбираш.
Липсва му страховит вид.
Надявал си се да ме намериш слаб и ранен.
Както винаги закъсня. - Това новото ти кученце ли е?
Интересно ми е...
Силата ти зависи от мрака и укритието ти.
Но тази обсада те вади наяве.
Прави те уязвим.
Какво целиш?
Ти. - Дуелът ще свърши за секунди.
Страхотен екип сте.
Обединени от дългата си омраза.
Този човек те изложи.
Сега аз ще те унищожа.
Точно обратното. Ще те накарам да крещиш в агония.
Както сторих с майка ти.
Не!
Беше в ръцете ми.
Беше тук.
Заради теб не успях да го унищожа веднъж завинаги.
Сега ще укрепи защитата си.
Тази битка е моя. Аз ще я поема.
Добре ли си?
Видяхме ли му сметката? - Изчезнаха.
Кой? Господарят или другия?
Трябва да се махаме.
Хайде, по-бързо.
Татко?
Татко.
Какво стана?
Не стана както го планирах.
Защо?
Каза, че имаш решение.
Понякога решението не е достатъчно.
Понякога трябва да почукаш на много врати, преди да откриеш правилната.
Но всичко свърши.
Върнах се завинаги. - Добре.
Нора ми разказа за снощи. Сигурно е било много страшно.
Мисля, че видях мама.
Тя ли беше? - Не знам. Не съм бил там.
Нора я видя. Кажи му. - Вече го направих.
Знам, че майка ти те обичаше много.
Понякога, когато хората се превърнат,
инстинктът ги кара да търсят близките си.
Да, хората които обичат. Г-н Сетракиян вече ми обясни.
Така ли?
Ще те пазя. Обещавам ти.
Тате...
Може би е по-добре да не обещаваш. Знаеш какво става, когато дадеш дума.
Добре, без обещания.
Обещавам да не обещавам.
Не мога да повярвам, че го казвам, но трябва да се обадиш на майка си.
Това е разлепено навсякъде.
Тя се тревожи.
Със себе си ли си го носила?
Няма да повярвате какво видяхме днес.
Приготвяме вечеря за всички.
Един човек заминаваше и ни остави пресни домати.
Супер.
Какво стана? Какво видяхте?
Това може да почака. Хората са гладни.
Г-н Фет, как върви битката за Ню Йорк.
Блудният син се завърна, а?
Кога ще се появят изтребителите? - Още ли взривяваш красивия ни град.
Да. Харесва ми да мисля, че давам своя дан.
Дори повече.
Снощи спасихме сина ти.
Явно е нужно цяло село, за да се отгледа дете,
особено, когато баща му не е наблизо.
Откъде дойде това?
Виждам, че доста неща са се променили откакто тръгнах.
Пий си питието, докторе.
Всички се чувствайте като у дома си.
Фет! Фет!
Сега доволен ли си? - Не избяга от мен.
Аха, подкрепително питие.
Благодаря ти. Наздраве.
Днес беше чудесен ден. - Хубаво е да имаш хеликоптер.
Научавам толкова много от теб. - И аз от теб.
От мен ли? Какво?
Колкото и абсурдно да звучи, не разбирах колко съм изолиран.
Приятно е да има някой, с когото да разговарям.
Знам, че никога не си се женил.
Не си ли имал сериозни връзки?
Нито краткотрайни.
Успял човек като теб?
Доброто здраве прави разликата, скъпа, дори толкова късно в живота.
Не е чак толкова късно.
Прости ми...
Нямам навика да се разкривам, дори след два коктейла.
Аз също.
Какво ще кажеш за трети?
Ще ме приспи.
Къде спиш?
Спалнята ми е над тази стая.
Може ли да я разгледам?
Това беше повече болнична стая, отколкото спалня.
Има нужда от женска ръка. - Ти си прелестна.
Но съм сигурен, че ще те разочаровам.
Млъкни, Елдрич.
Изчезването му съвпаднало с падането на Римската империя.
Макар съдбата му да е неизвестна,
през вековете е бил забелязван из цяла Евразия.
Но и до днес няма документ, който да обясни откъде е дошъл
и как е бил създаден.
Може би следа за това има в прякора, даден му от сенатор Серторий -
Роденият.
Не разбирам...
Това легенда ли е или истина?
Отговорът и на двата въпроса е да.
Добре ли си, докторе? - Да.
Барманът поиска да обещая, че ще пия бавно,
но целта на пиячката е да те накара
да се чувстваш добре, е не да има хубав вкус.
Толкова зле ли мина в столицата? - По-зле.
Съквартирантката Ники, а?
Да.
"Специалитетът ми са страстните, разрушителни връзки."
Явно не ни е било писано.
Странно, не ми приличаш на човек, който се отказва.
Понякога другите се отказват от теб.
Е, във Вашингтон не се е получило.
Какво ще правиш сега?
Ще убия Елдрич Палмър.
Превод StraightEse
http://subs.sab.bz